KRONIKA RODU SPIDERWICKU
O 80 LET POZDĚJI
Tak tady je.
Vypadá skoro stejně, jak si ho pamatuju.
Byla jsem mladší než ty, když jsem tu byla naposled, Simone.
No, je velký.
Jo, abych si mohl pořídit větší zvířata, že mami?
Jasně! Pořiď si krávu. Celé hejno.
Stádo.
To taky. Co ty na to, Jarede?
Jarede?
Tak jo, jdeme.
To nic pane Tibbsi. To nic.
Smrdí to tu jako u starých lidí.
To je jen postřeh, ne úsudek.
Jsi naštvaný kvůli tomu stěhování. To jsem pochopila.
Co si myslíš, že tím svým trucováním získáš?
Aspoň uznej, že tohle není ten způsob jak se vypořádat se vztekem
o kterém jsi mluvil.
Kývni hlavou na znamení souhlasu.
Dvakrát mrkni.
Tak jo.
Mallory, vezměte si se Simonem své věci.
Počkejte v hale, než najdu hlavní jistič.
Dobře mami.
- Okamžitě vylez z toho auta. - Nejsi moje máma, Mallory.
Ne, já jsem horší, protože máma nevěří v tělesné tresty.
- Pojď sem, ty malá... - A už je venku z auta! Děkuju!
Přestaň! Nedovolím, aby ses choval jako vůl!
- Já si budu dělat, co se mně zlíbí. - To teda nebudeš!
Máma potřebuje, aby to klapalo, tak s tím přestaň.
- Simone, dej ji! - Já jsem pacifista.
Jdeš mně na nervy. Myslíš si, že všechno znáš!
- Vím něco, co ty ne. - Jako třeba co?
Nic
- Dík, že ses za mě postavil, brácho. - Já se do hádek nepletu.
- Co to děláš? - Vybaluju se.
Proč? Říkal jsem ti, že je to jen nakrátko.
Táta přijede zítra a odveze si nás zpátky.
- Já vím. Ale co máma? - Může si nechat Mallory.
No tak Simone, tady zůstat nemůžeme.
Jen se na tohle místo podívej. Ten dům je zapomenutý časem.
- A je to tu... - Zatuchlé jako u starých lidí, já vím.
A co je tohle?
Sůl. Na okně je sůl.
Já vím, je na všech oknech.
Jo, a to divné není.
Myslím, že ji tam dala ona.
- To je ta pomatená ženská a její manžel? - Ne.
To je Arthur Spiderwick, náš praprastrýc.
Ta malá holka je ten blázen. Teta Lucinda, jeho dcera.
To ona tady bydlela, než ji odvezli do...
Do...
Do cvokárny.
Jo.
A proč ji tam odvezli?
Protože řekla, že její otec byl unesen.
Čím?
Vílami.
Přesně tak.
Naše bláznivá teta tu zůstala celý život a nikdy neodjela, nikdy!
To náš případ nebude.
Konec diskuze.
Neviděli jste někdo mé klíče? Vím, že jsem je nechávala přímo tady.
Ne.
Myslím, že teta Lucinda měla ráda med s ovesnou kaší, co?
A rajskou omáčku.
Kde je má medaile za šerm, Jarede?
- Visí na tvé posteli? - Už tam není.
Tak najdi svou postel a pak najdeš i tu medaili.
Já nemluvím o posteli...
Víš co?
Nebudu brát v potaz tvou existenci, dokud mi nevrátíš tu medaili.
Slibuješ?
Vlastně by jsi jeho existenci na vědomí vzít musela,
abys věděla, od koho jsi tu medaili dostala.
Díky Spocku, jsi pýcha Federace.
Jarede, vrať ji.
Já tu blbou medaili nevzal!
- Ty jsi takový lhář! - Hádka.
- Buď potichu, Simone! - Buď potichu, Simone!
Hej!
Žádné takové.
Nové město. Nový dům. Nová práce.
Tohle je náš nový život.
Nezajíždějme do starých kolejí, ano?
Vím, že tenhle dům není dokonalý, ale můžeme to dokázat,
jestli budeme chtít, ano?
- Dobře? - Dobře, Mami.
Buďte potichu!
Čau.
- Táta. - Táta.
Jo zvládli jsme to.
Co to tam je za zvuk?
Zapomeň na to. Nechci to vědět.
- Protože nechci. - Jdu hledat tu medajli.
Jdu ti pomoct
Co?
To je tvůj táta.
- Ahoj tati. - Nazdar kluku.
Jaké je sídlo Adamsovy rodiny?
Ten dům? Jo, je super,
pokud jsi na staré strašidelné domy uprostřed ničeho.
- Ne, vážně. - Fakt. Lišky tu dávají dobrou noc.
- Však uvidíš. - No, poslouchej...
- Přijedeš přece zítra, že? - Jo, možná, vynasnažím se..
- Proč možná? - Neměj starost, já přijedu.
Musíme si o něčem promluvit.
Ale zítra to možná nevýjde, dobře?
- Jo, chápu. - To jsem rád.
- Ale pokusíš se o to, že? - Rozhodně.
uvidíme se brzy. Určitě.
Tak jo.
- Zatím, synku. - Čau tati.
Co jsi mu řekla?
Nemůžeš aspoň předstírat, že chceš, aby se za námi přijel podívat?
Jarede Graci, polož to koště!
- V té zdi něco je! - Okamžitě!
Říkals, že si ten vztek přestaneš vybíjet na věcech!
Vím, že jsem řekla, že končím s křičením. Ale prosím, prosím, nedělej to.
My to uklidíme, mami. Ty si běž lehnout. Potřebuješ se vyspat.
- To se ti povedlo, blbečku. - Zmlkni.
Něco tam uvnitř lozí.
Pravděpodobně červená veverka, těch je v této oblasti spousta.
Nebo by to mohla být jen krysa.
Žádné další díry ve zdi nepotřebujeme!
Super. Zase to bude na mě.
Podívejte.
To je jedna z těch věcí, kterými se nahoru posílalo jídlo.
- Jak že se jim to říká? - Kuchyňský výtah.
Hele, to jsou máminy klíče.
A moje medaile!
Co je? Pořád si myslíš, že jsem ji vzal já?
Jo Mallory, dostalas mě.
Sebral jsem tvou medaili, schoval jsem ji sem a znovu obložil zeď.
Nevím, jak se ti to podařilo.
Jen vím, že jsi to byl ty, protože jsi to vždycky ty.
- A teď si to uklidíš. - Řekla jsi mámě, že to uklidíme my.
"My" znamená ty.
Simone, tebe nezajímá, kam to vede?
Ani ne.
Varování
Jarede Graci, odejdi odsud.
Simone!
Simone, vzbuď se!
Šel jsem nahoru. Je tam nahoře místnost, tajná místnost.
Je tam stůl a truhla, a našel jsem tam tuto knihu!
- Něco tam bylo! - Červená veverka?
Ne, veverka ne. Ledaže by veverky uměly psát.
Napsalo to do prachu na stole, "Jarede Graci, odejdi odsud."
To je fakt...nemožné.
Už je pozdě.
Běž spát.
"Neopovažuj se tuhle knihu číst,
"ani jednou do ni zřít,
"neboť se svým životem si zahráváš a smrtícím následkům stojíš tváří v tvář."
Co to...
Jak jste se vy mrňousové dostali ven?
Klíč Arthura Spiderwicka k určování kouzelných tvorů kolem nás.
Drahý čtenáři,
to co nyní držíš v rukou je vrchol celoživotní práce.
A brzy uvidíš, stejně jako já,
že mezi námi žijí nadpřirozené bytosti,
skryté díky maskování a magii.
Tato kniha ti poskytne nástroje a metody,
které jsou potřeba ke zvednutí opony a k vidění neviděného.
Jakmile získáš tento zrak, už nikdy neuvidíš věci, tak jak jsi je viděl dříve.
Ale ještě předtím...
Tajemství, která brzy poznáš byla skryty po celé věky.
Tajemství, které by mnozí z této říše upřednostňovali, aby tajemstvím nadále zůstala.
Tvory, které potkáš opravdu stojí za to spatřit,
a většina z nich není ráda, když je někdo vidí.
Ale jak běžel čas, získal jsem si jejich důvěru.
Některé, a za to jsem velmi rád, teď nazývám přáteli
Ale je pár těch, kterých se je upřímně třeba obávat.
Temnější síly této říše žijí všechny pod nadvládou jedné bytosti,
Zlobra Mulgaratha.
Tajemství zde zapsaná jsou skutečně mocné, mocnější, než jsem si byl vůbec vědom.
Nikdy předtím nebyly znalosti fantastického světa
shromážděny do jednoho svazku.
A tak tě drahý čtenáři prosím, abys nakládal s těmito informacemi rozumně,
neboť obr Mulgurath hledá tohle poznání
s neúnavnou vytrvalostí.
Pokud by se mu informace z těchto stránek dostaly do rukou
mohu tě ujistit, že jeho úmysly by byly z těch nejšpatnějších.
Nabývá mnoha podob,
a tak musíš být neustále ve střehu.
Velmi se bojím, že čím víc se toho dozvím,
tím víc uvedu všechny kolem sebe do smrtelného nebezpečí.
Proto tě čtenáři varuji.
Žádám tě, měj se na pozoru.
Mami!
- Co se děje? - Mami! Mami, prosím pomoz mi!
Co se ti stalo?
- Nehyb se. - Mami prosím, ustřihni to! Ustřihni to!
- Dobře, jen se uklidni. - Mami prosím!
Odstřihni to! Odstřihni to!
Prosím, klidně si vem nůžky! Mně je to jedno.
- Co se stalo? - Zničil mi vlasy! Ať vypadne!
Jarede, tentokrát jsi zašel příliš daleko.
- Mami, prosím! Prosím! - Cože? Já to nebyl!
Já jsem poslední dvě hodiny seděl v kufru a četl si.
Jo, to jistě!
Zeptej se Simona.
No, byl v kufru.
- Odřež mě. - Příručka.
Mami, ustřihni to!
Mě to nebaví.
Říkala jsem ti, že ti pomůžu chytnout sviště, nebo tak něco.
Potřebuju trénovat. Tak pojď.
Simone!
To není fér. On odvrátil mou pozornost.
- Co to znamená "usmířit"? - "Usmířit."
No víš, utišit, zpacifikovat, zmírnit.
- Česky. - Udobřit.
Kvůli tomu jsi sem přišel? No, omluva se nepřijímá.
Já se neomlouvám, protože já to neudělal! Tento to má na svědomí.
V domě žije skřítek a chce, abychom odešli.
Ty jo. To je úžasné.
Ty umíš číst!
Já vám říkám, něco v tom domě s námi je
a Arthur Spiderwick o tom věděl
a proto napsal tohoto průvodce!
Jsem trochu mimo. Koho si musíme usmířit?
- Toho skřítka? - Ne, strašáka.
Takže tam je skřítek i strašák?
Skřítek se promění ve strašáka, když je rozzlobený,
a tento se rozzlobil, když Mallory zničila jeho doupě.
Má rád med.
- Proto tam je tolik medu. - Opravdu?
Neposlouchej ho, Simone.
Pojď, jdeme se najíst.
Haló!
Haló?
Promiň, že jsem ti zničil dům, ale udělal jsem ti nový.
A mám pro tebe nějaký med.
Četl jsem, že ho máš rád.
Teda doufám.
Doufám, že tě to...usmíří.
Budu tady.
Fakt doufám, že ve skutečnosti existuješ.
Haló?
Božínku, božínku, teda, teda
To je tak dobrý, moc dobrý medík.
To je lahoda! Mňam, mňam!
Počkej! Ne! Já ti neublížím!
Tady, tady dej si ještě trochu medu.
To bych neměl, to bych neměl, ale když na tom trváš.
Božínku! To je dobrota!
Kde jsi? Jak to, že tě nevidím?
Ty nás nevidíš... Teď už jo, ale jenom tehdy, když my chceme.
My? Máš na mysli všechny magické bytosti,
co o nich psal Arthur Spiderwick?
Ta kniha! Pane jo!
Promiňte mi to pane, zklamal jsem! Selhal, selhal, selhal!
Vaše instrukce byly jasné, "Ochraňovat knihu."
A já to udělal, schoval jsem ji, svázal jsem ji a obvázal.
Udělal jsem, co jsem mohl, zamknul do truhly!
Ale tys čmuchal a čmuchal a tu knihu vypátral!
A tak byla z truhly ukradena!
Ty malý blázne!
Hlupáku! Jsi snad slepý? Přímo na obal jsem napsal poznámku!
To neumíš číst?
Proč ty poznámky píšu, když je nikdo nečte?
Omlouvám se. Tady! Další med!
Ne! Na to mě nedostaneš!
To je taková pochoutka.
A to prej nedokážu udržet nervy na uzdě.
"Knihu musíš hlídat. Nikdo jiný ji nesmí získat!"
Jasně, musel jsi ji ochraňovat. Kdo ti to nakázal?
- Počkej! Co jsem to řekl? - Ochraňuj knihu, ochraňuj knihu.
Nebylo to nic složitého. Měl jsem ji jen ochraňovat. Nic víc.
Arthur Spiderwick.
Takže on ji napsal a pak tě požádal, abys ji chránil.
Já mu říkal, "Pane, musíme ji zničit!"
Ale on řekl, "Musíme tu knihu chránit."
"Nech ji uvnitř kruhu, v bezpečí před zlobrem."
Zlobrem? Myslíš Mulgaratha?
Celé roky jsem ji chránil teď vše jeden pako spálil!
Kruh na louce chraáni průvodce. Malý břídil všechno zničil!
Přestaň! Jaký kruh?
Tak jo.
Podívej. Tady, tady.
Počkat, o tom jsem četl. Ochranný kruh.
Chrání dům a tím pádem i knihu.
V kruhu je v bezpečí, v kruhu je v bezpečí.
- V bezpečí před kým? - Před nimi!
Co? Kdo jsou oni? Nic nevidím.
Tibbsy, pojď sem kluku!
Čas na snídani! Pane Tibbsi?
Tak jo, co jsi udělal se Simonovou kočkou?
Nejsou tu kvůli té kočce. chtějí tu knihu!
Co to je? Co tam je?
Skřeti! Jsou tu skřeti!
A to všechno kvůli tomu, že jsi vynesl tu knihu ven
a mávals jim s ní prakticky před obličejem, ty malý hlupáku.
Simone!
Běž napřed! Podívej cos zavinil!
Simone! Oni ho táhnou pryč. Co se děje?
Ten kámen! Ten kámen! Podívej se skrz ten kámen!
Co to k čertu je?
Ne! Ne!
- Ta kniha tu zůstane, jinak jsme všichni mrtví! - Potřebuji ji! Pusť to!
Musí zůstat uvnitř kruhu! V kruhu!
Mami!
- Mami! Kde je máma? - Šla do práce, jasné? Teď tu velím já.
Hej, kam jdeš?
Psycho.
Pomozte mně!
Co to děláte? Pomoc!
Pomoc!
Dej mi ji, dej mi ji.
Hej, hej, hej!
Dej mi tu nohu! Dej sem!
Dej mi tu nohu! Tu nohu!
To není noha!
Tohle je noha! Tupci.
Panebože.
Simon.
Ani hnout.
Pomalu zvedni svou nohu.
Díky. To je mňamka.
Počkej! Nechoď tam, uvidí tě!
Teda jestli... Počkat, jsi s nimi, nebo se mnou?
- Na čí straně jsi? Vyklop to! - Na tvé.
Pak bychom si měli plácnout na znamení našeho spojenectví.
Co? Je to dobré.
- Kdo jsi? - Já jsem Hejkal
A jsem tu na výpravě za zničením zlobra Mulgaratha,
který zabil mou rodinu!
Můžeš mně pomoct zachránit mého bratra? Prosím?
Jo! Jasně!
Chystal jsem se to navrhnout hned jak mě pustíš z té klece.
- Tak dělej! Vysvoboď mě! - Dobře, dobře.
Otevři to. Jo, jo, jo. Dobré.
Teď se schovej za mě a ani necekni.
Tak jo, tady je náš plán.
Já najdu bezpečnou pozici támhle a odvrátím pozornost mou palicí.
Ty se pak vyřítíš se svým nožem a dorazíš toho mizeru.
Ten plán se mně líbí. Je dobrý. A chytrý.
Jakého mizeru?
Přece toho zlobra! Mulgaratha!
- Já chci jen zachránit mého bratra. - Už zase ten tvůj bratr?
Fajn. Když je zabijeme, jeho záchrana bude mnohem snazší.
Věř mi. Teď odhoď ten kámen.
Na zadusení skřeta budeš potřebovat obě ruce.
Ale jak je uvidím bez...
Dostal jsem ho!
Daroval jsem ti "Zrak", dar, který může dát jen Plivník.
Fuj, to je nechutné!
Není zač. Teď už pojďme.
- Simone! - Jarede.
Panebože! Panebože!
Jarede, co se to děje? Dostaň mě odsud.
Vydrž.
Odřežu tě.
- Jarede! - Zpátky.
Schovej se.
Jarede!
Mulgarath!
- Co to dělají? - Přivolávají Mulguratha. Připrav se.
Mulgarath! Mulgarath! Mulgarath!
To je Mulgarath?
To je ten zlobr, kterého se všichni bojíte?
Ten stařec?
Nenech se zmást tím, co si myslíš, že vidíš.
O to mu jde.
Prosím tě o odpuštění.
Požádal jsem tady mé přátele, aby tě pozvali na toto krásné, malé setkání.
Ale oni to trochu přehnali s horlivostí.
To jsou prostě skřeti.
Omlouvám se.
Co se mnou chcete?
It's not what I want with you.
Nejde o to, co chci s tebou, ale od tebe.
Příručku Arthura Spiderwicka.
Vím, že jsi ji našel.
Přesně tak, můžeš jen tak odejít stejnou cestou, kterou jsi přišel.
Jen mi dej tu knihu.
Já ji nemám.
Nemám. Podívejte.
Prohledejte ho!
Cože? Jestli se Mulgurath dozví tajemství, co jsou v té knize,
může nás všechny zabít!
Ve své lidské podobě je slabý. Je to teď a nebo nikdy.
Pojď! Smrt zlobrovi!
Ptáček!
Dobrůtka! Pojď sem.
Hned se vrátím! Když budeš mít možnost, zabij ho! Pamatuj si ten plán!
Dělejte!
Kapsy. Prohledejte mu kapsy.
Kapsy! Ne, tyhle!
Toto jsou kapsy, idiote!
Pane, tohle je vše, co jsme našli.
Mají tu knihu oni?
Ne.
Ale vím, kde je. Zajdu pro ni a dám vám ji. Přísahám.
Vkládám do tebe důvěru.
Pokud mně tu knihu dáš,
tvůj život půjde dál, jako by se nic nestalo.
Ale pokud selžeš,
obávám se, že budu muset najít někoho jiného, kdo mi ji najde.
Běž. Tak běž.
Pospíchej.
Běž.
Mulgarath! Mulgarath! Mulgarath!
Zklamal jsi mě, Redcape!
Existují dva malí kluci se stejným obličejem.
Jared a ne Jared. Sebrali jsme toho špatného.
Tak najdi toho Jareda, sežeň tu knihu a zabij je!
Všechny je pozabíjej!
Odchod!
Hlupáku!
Skoro mě kvůli té tvojí pitomé knížce zabili!
- Jsou támhle. - Já už takto nemohu dál.
Zajdeme domů a dáme jim ji.
V domě není. Je přímo tady v mém batohu.
- Co? Tak jim to dejme. - Ne, zabili by nás tak jak tak!
No, tak prostě...
- Dej to sem! - Nech toho!
Dej mi ji!
Kniha!
- Chyťte je! Dělejte! Běžte! Dělejte! - No tak!
Za nimi!
Chyťte je! Chyťte je! Roztrhejte je na kusy!
Ale tu knihu ne! Té se nesmí nic stát!
Jarede! Jarede! Tady! Pomoz mi! Pomoz mi!
Dělej!
- Uklidni se! - Odežeň je! Odžeň je!
Už je to v pohodě. Kolem domu je ochranný kruh.
- Uvnitř jsme v bezpečí. - Tady jste.
Máma mě vás dala na starost,
takže si nemůžete jen tak odběhnout bez mého svolení.
- Zajdi pro ni. - Mallory, tudy, teď!
Hned teď! Hned!
- Co? Přestaň na mě křičet. - Mallory, honem! Pojď!
Rychle utíkej ke vchodovým dveřím!
Já nikam utíkat nebudu a přestaň po mě házet kamení!
Poslouchej ho! Všude kolem tebe jsou skřeti!
Pojď dovnitř ochranného kruhu!
Proboha Simone, už na to dostal i tebe?
Naposled, nic takového jako...
Co se děje?
Ne, Mallory, jsou malí. Miř pod kolena. Nalevo.
Nalevo!
Mallory! Mallory! Přímo před tebou!
Za tebou! Za tebou!
Napravo! Napravo!
Tady! Dívej se přes tohle.
Zpátky! Jsi v bezpečí. Jsi v bezpečí.
Jsi v bezpečí.
Teď už mi věříš?
Mami!
Zavolejte mámu!
Nebude to dobré! Vypadá to špatně!
- Bože. - Ne, je to špatné.
- Mami! - Jarede!
- Co to bylo zač? - Říkal jsem ti to, skřeti.
Bude to dobré, Simone. Bude to v pohodě.
Ne, není to dobré! Není! Není!
Má pravdu. Co to říkám? Jasně, že není!
Kolik jich tam venku je?
Nevím! Já nevím! Jasné? Seď a ani se nehni! Hned jsem zpátky!
Jarede! Bože, všichni kvůli němu zemřeme.
Hned jsem zpátky. Drž si to ztlačené.
Ztlačené? Co?
Jarede?
Proč to dělají? Co po nás chtějí?
Tu knihu.
Bože! Přicházejí ze všech stran.
Já vím, vidím to.
To nemůže být pravda. To nemůže být pravda.
Kde jsi vzal tu knihu?
Takže ta kniha byla tady s velkým varováním, kde se psalo
"Nečíst," a tys ji četl?
Je to kniha. Nevěděl jsem, že tím rozzuřím skřety, jasné?
A to je právě ono, ty nikdy nad ničím nepřemýšlíš!
- Pořád jsi stejný! - Jo, jasně.
Nepřemýšlíš a rovnou konáš!
Možná bych mohl přemýšlet, kdybys přestala mluvit.
Ty něco provedeš a my za to pykáme.
Když jsi tak chytrá, co si myslíš, že máme dělat?
Když ti pitomí skřeti chtějí tu knihu, tak jim ji dejme!
Ne!
Zpátky! Ta kniha se odsud nehne!
- Zůstane tady, tady, tady! - Ne! Mallory, ne! Ne!
Co to je za obludu?
Neřekl jsem to snad jasně? Dotkni se jí a budeš litovat!
- Nech toho! Klid! Klid! - Dotkni se ji a já ti uhryznu všechny prsty!
Přines z kuchyně med.
- Cože? - Udělej to!
No tak, jen si to zkus! Jen si to zkus! Jen do toho!
- Běž! - Budeš bez prstů, ty...
Vypadněte!
- Všechno jste pokazili! - Dobře, chraň tu knihu.
Dobře, slibuju.
- Mallory! - Už jdu!
- Med je na cestě, už se nese. - Idioti!
- Nepotřebuji váš smradlavý med! - Na, napij se, napij se.
- Už je to v pořádku. Už je to v pořádku. - V pořádku?
Je toho tolik, co není v pohodě,
že ani nevím, kde začít.
Jaktože ho vidím i bez toho kamene?
Protože on to tak chce.
Náprstníčku, co se stane, když se skřeti zmocní té knihy?
Ty zemřeš, já zemřu, my všichni zemřeme. Pa pá.
- Co tím myslí, že všichni zemřeme? - Myslím, že myslí, že všichni zemřeme.
Nesmí se dozvědět ta tajemství. Nesmí! Zlobrovi se nedá věřit.
Má pravdu. Nesmíme ji dát Mulgurathovi,
I tak by nás zabil. Slyšel jsem ho to říkat.
Tak ji spalme.
Ne!
Dejte ji sem! Dejte sem tu knihu!
Dejte ji sem!
Pane, odpusť nám.
Dejte sem tu knihu!
Dobře, dobře, počkej!
Vyhráls. Jsi silný a chytrý lidský kluk.
Nebuď blázen. Dej nám tu knihu. Necháme vás na pokoji.
Já vám nevěřím!
Ne!
Teď když jsi to udělal za to zaplatíš!
Kniha!
Kniha, kniha, kniha.
Kniha, kniha, kniha, kniha, kniha.
- Je studená. - Nemůžete zůstat uvnitř kruhu navždycky.
A až výjdete, my tu budeme čekat.
Nech mě hádat, ta kniha je začarovaná.
Aby se jí nic nestalo.
Skvělé.
- Nehnou se z místa. - Já vím.
- Nikdy neodejdou! - Já tě slyšel.
- Proč chce tak strašně tu knihu? - Nevím.
Tak na to dojdi!
Vše co vím je, že Mulgurath nemůže prolomit kouzlo kruhu bez té knihy,
takže dokud zůstaneme v domě, jsme v bezpečí.
Dokdy?
Jestli tu zůstaneme dlouho, dopadneme jako ona!
Počkat.
- Ona nám může pomoct. - Teta Lucinda? Děláš si srandu?
Vždyť ji ani neznáme, a ani nevíme kde je!
Já možná vím.
Je v sanatoriu ve Woodheaven.
Ale jak se za ní dostaneme?
Když výjdete za ten kruh, tak vás chytí.
Kde tajná cesta Náprstníček ví, knihu z domu však nepustí.
- Tak a je v bezpečí. - Dobře. Teď už běžte. Spěchejte.
Tak jo, myslím, že jsem na to přišel.
Je to nějaká soustava tajných chodeb, vede až do města,
které je asi míli tamtím směrem.
Vylezte po prvním žebříku, na který narazíte, sanatorium je tady.
Dík.
Jsi připravená?
Jo, teď už jsem připravená.
- Tak dobře. Vyrážíme. - Mallory?
Už jsem ti řekla Simone, že s námi nemůžeš. Ne s tou nohou, zpomaloval bys nás.
Já vím, ale našel jsem tohle.
Líp se ti přes to bude dívat.
Můžeme, Simone?
Běž!
- Hej, jste tam? - Ukažte se!
Jo, přímo tady na verandě. Pojďte ke mně na verandu!
Jo, tak, dobrý. Přímo tady, tady.
Máte hlad?
- Tady na verandě. - Dělej. Pospěš si. Vlez tam.
Dělej! Dělej! Dělej! Už se blíží! Otevři ty dveře!
Jarede, rychle!
- Dělej! - Běž dovnitř, běž dovnitř!
Jdeme! Dělej, dělej, dělej!
Počkat, počkat, počkat.
Tudy, tudy, tudy.
Pohyb, pohyb, pohyb.
Hrabejte! Hrabejte!
Dělejte!
"Obrana proti skřetům."
"Rajská omáčka leptá kůži jako kyselina."
"Výpary z octa dusí."
"Sůl má oslepující účinky."
Ještě něco? Co se o tom píše v knize?
- Běž pryč od té knihy! - Dobře, dobře, otevři to ty.
Kde je? Kam ji dal? Kam?
Aha, tady.
To ne. Jarede.
- Co jste s ní udělali? Lháři! Lháři! - To nebyl já.
Všichni jste lháři! Kde je ta kniha?
- Ty jsi vzal tu knihu? - Musíme ji ukázat Lucindě.
- Která cesta vede do města? - Ta pravá.
Přiveďte trola.
Teď doleva. Běž doleva!
Proboha, co to bylo?
- To je jeskynní trol. - Co?
Utíkej!
Tudy!
Dělej, dělej, dělej!
Jarede!
Jarede, dělej!
Jste v pořádku? Ježiši, srazil jsem někoho?
Ano. Děkujeme!
Pak zmáčkneš F1, Tab, Tab.
A pak Shift a Enter, abys dostala cílovou částku.
Já vím, je toho hodně, ale projdeme si to ještě jednou.
Prosim.
Takže rajská omáčka skutečně zabijí skřety?
Jarede, pojď.
- Vy máte opravdu naspěch. - Jen se nemůžeme dočkat, až ji uvidíme.
- Hezké kytky a meč. - Chodím na lekce šermu.
Lucindo? Máš tu návštěvu.
Další sůl.
Tam, tam, teď hned. Dobré. Tak je to dobré.
Teto Lucindo?
Já jsem Mallory Grace, a tohle je můj bratr Jared.
Naše máma se jmenuje Helen.
Chtěli bychom se na něco zeptat.
- Víš, nastěhovali jsme se do tvého domu. - Cože?
To ne, ne, ne.
Není to tam bezpečné.
Proč jste to udělali?
Máma řekla, že jste jí ho dala, když je jediný žijící dědic.
- Ne, Musíte odtamtud pryč. - To nemůžeme.
Nemáme kam jít.
- Není to tam bezpečné. Vy mi nerozumíte. - Ale ano, rozumíme.
O všem víme. Viděli jsme to.
Můžete ven, ví o tom.
Mallory, podívej.
Ne, ty nejsou pro tebe.
Má pravdu.
Sněz to a už nikdy nebudeš mít chuť na lidské jídlo.
- Jak to víš? - Našel jsem tohle.
Příručka tvého otce.
Běžte dovnitř, rychle!
Rychle!
Víte, čeho jste se dopustili, když jste tu knihu vynesli z kruhu?
Nevíte co by se mohlo stát, kdyby to padlo do špatných rukou?
Ne, nevíme. Proto jsem ti ji přinesl.
Tak to jsi ji potom nečetl.
Četl.
Pak víš víc, než bys měl
a vaše životy jsou v ohrožení.
Nečetl jsi tu poznámku?
Prosím. Nevíme co máme dělat.
Nemohla bys nám povědět něco, co by nám mohlo pomoct?
Tato kniha nepřinesla mé rodině nic jiného než bolest a utrpení.
Řekla bych, že to byla jeho životní práce, ale ve skutečnosti to byl jeho život.
V den co jsem ho viděla naposled byl velice rozrušený,
téměř blouznivý.
Pamatuju si, jak utíkal domem,
a měl v očích pološílený výraz.
Ten den vytvořil kruh.
Den, kdy se dozvěděl, co způsobil tím, že sepsal všechna tajemství do jedné knihy.
Do knihy, kterou by Murgorath použil ke zničení všech ostatních víl.
A pak by ho nezastavilo už nic, dokonce ani lidé,
aby se stal nejmocnějším tvorem, kterého svět kdy spatřil.
Můj otec okamžitě udělal vše potřebné, aby nás ochránil.
Vše, až na...
Pane, musíme tu knihu zničit!
Ne! Musíme ji chránit!
Drž ji uvnitř kruhu v bezpečí před zlobrem!
Jen potřebuju víc času, Náprstníčku. Víc času.
Ale já o tom kruhu nevěděla.
To ne!
Lucy!
Běž od těch muchomůrek dál!
- Co? - Zůstaň uvnitř toho kruhu!
- Neslyším tě! - Lucy! Ne!
Tati! Pomoz mi prosím! Tati, někdo mě táhne pryč!
- Nechte ji na pokoji! - Tati!
Lucy, pojď! Pojď! Zůstaň tady!
Zůstaň uvnitř toho kruhu! - Tati! Co se děje?
- Co se děje? - Nechoď dál, než jsou ty houby! Ne!
Co jsou zač? Tati, co to je?
Řekni mi to!
Tati! Tati?
Tati?
Silfy ochraňovaly celou říši víl,
a tajemství, které objevil můj otec je uvedly v nebezpečí.
Tak ho zachránili před skřety,
ale také ho vzali mně.
- Tati! - Lucy! Já se vrátím!
Každý den,
jsem se dívala na cestu,
a snila o tom, že ho uvidím, jak jde do schodů
a drží mě opět v náručí.
Ale nikdy se to nestalo.
Jedné noci se mně zdálo o tom, že jsem ho viděla v lese,
tak jsem ho tam šla hledat,
něco mě ale nechtělo pustit.
Když všichni tvrdí, že to je sebevražda, a vy říkáte, že to byli skřeti,
tak vás pošlou sem.
Měli za to, že jsem četla tu knihu.
Mulgarath se nezastaví před ničím, aby se těch tajemství zmocnil,
proto vám a vaší rodině hrozí smrtelné nebezpečí.
Existuje pouze jeden člověk, co vám dokáže pomoct.
- Kdo? - Můj otec.
Tvůj otec? Ale vždyť je mrtvý.
Ne! Ne, ne, není mrtvý.
Víly mně řekly, že je naživu
a je držen v zajetí sylfami, kvůli tomu, co ví.
Musíte ho najít,
přinést mu tu knihu a dát mu ji zničit.
Je to vaše jediná naděje.
- Ne! - Dej mi to!
Kde se tu vzal?
- Ne! - To je hrůza, hrůza!
Mami?
Je to k ničemu!
- Bezcenné! Ne. - Počkat. Počkat.
Počkej chvilku, Počkej chvilku. Co je tohle? Co to je? Nic.
Měl jsi tu knihu v rukou
a jediné co přineseš jsou stránky o meluzínách a výskytu vodníků!
Neubližuj mi.
To bolí!
"Kouzlo ochranného kruhu."
Odpusť mi, pane.
Až výjde Měsíc, kniha bude má.
Redcape, musíme namíchat lektvar.
To ne. To není dobré.
Musím najít toho lidského kluka. Musím ho varovat.
Nebo se možná jen schovám. Ten plán se mně líbí.
Tak ty říkáš, že jsi našel tuto knihu
a v ní je návod, jak vidět víly, skřety, a magické skřítky
a o to tu jde.
Říkal jsem ti, že mi nebudeš věřit.
- Co si o tom všem myslíš ty, Mallory? - Je to pravda, mami.
Ne, není!
Vážně si myslíte, že jsem tak hloupá, že mně nedošlo, o co vám jde?
Vy ten dům nesnášíte
a chcete se vrátit do New Yorku k tomu, jak jste žili předtím.
Teď pořádně poslouchejte, co řeknu...
...Nic takového se nestane.
Protože si New York nemůžeme dovolit, protože...
Kvůli tomuto táta odešel.
Prosím?
Když se ti snaží někdo říct něco, co nechceš slyšet
tak začneš dělat tohle.
Přestaneš poslouchat a začneš křičet.
Tátovi jsi to dělala pořád.
- Přestaň. - Viděl jsem tě.
Jo, viděl jsi jen to, co jsi chtěl.
Nechtělas naslouchat a proto odešel!
Vystup si.
- Co? - Řekla jsem vystup si.
S radostí.
Nenávidím tě a nechci s tebou bydlet!
Nemyslíš, že bys mu to měla říct?
Běž dovnitř Mallory. Probereme to, až se vrátím.
Božínku! Ale nám to jde od ruky. Jde, jde, jde.
Jen se podívej. To je výborné. Další bomby pro tebe.
Kniha! Co se s ní stalo? Co jste s ní provedli?
- To je v pořádku, já s ním promluvím. - Zamazaná!
Říkal jsi, že tu knihu nevezmeš a lhal jsi!
- Podvedl jsi ho! - Já vím. Mrzí mě to.
Jarede, myslím, že by ses měl jít na něco podívat.
Vidíš? Žádní skřeti.
- Myslíš, že to vzdali? - Omyl!
Skřeti se nevzdávají. Jsou příliš hloupí na to, aby věděli jak.
Jsou neúprosní a zrovna teď kujou pytle.
Proto jsem pro vás přišel.
Teď nastal ideální okamžik na...
Ptáček! Ptáček!
Pojď sem, pojď sem. Nelétej tam! Ne, vrať se!
- Co je to? - Hejkal.
Počkat, počkat.
- Ptáci bydlí v těchto malých domečcích? - Jo.
Ježiši. To je geniální. Kdo to vymyslel?
Můžeš strčit jazyk přímo dovnitř.
Hejkale! Hejkale!
Říkal jsi, že skřeti chystají plán. Na co?
Mají stránky z té knížky. Z té pitomé knížky!
Ty to nechápeš. Já si se Spiderwickem povídal,
podělil jsem se s ním o tajemství plivníků.
Mulgarath ukradl jen jedinou stránku a použil ji k vyvraždění celé mé rodiny.
Pokud se zmocní celé knihy,
provede to samé s ostatními, včetně vás!
A teď nastal jeho okamžik. Říkal "Až výjde Měsíc".
Ale my budeme připravení. Přichystáme past.
Ty s tvým nožem a já se budu skrývat v bezpečí u těchto ptačích budek.
- Kdo to je? Kdo to tam nahoře je? - Další velikánští lidé!
Rekruti pro náš pakt!
Připojte se k nám na naší výpravě!
Pomsta, nebo smrt!
Doufejme, že pomsta.
Tak jo, tady je ten plán.
Ne, ne. Počkejte, počkejte! Musíme držet při sobě! Musíme zůstat soustředění!
Tati, nechal jsem ti tak 4 zprávy.
Proč jsi nezavolal zpátky?
Kde jsi?
Musíš sem hned přijet. Dějí se tu šílené...
Dějí se tu divné věci.
Špatné, opravdu špatné
A ty jsi říkal, že pro mě přijedeš.
Tak kde jsi?
On nepřijede, že ne?
Má někoho jiného.
Nastěhoval se k ní.
Už se s mámou dohromady nedají.
Už ne.
Máma chtěla, aby ti to řekl sám.
Čekala s tím na něj.
To nic, Tibbsy. To nic.
Bože, už jsou tady.
Jarede, co teď?
Lucinda říkala, že naše jediná naděje
je vzít tu knihu k Arturovi Spiderwickovi a dát mu ji, ať ji zničí.
Co?
Vždyť ani nevíme jestli žije, natožtak abychom ho našli.
- Co? Co hledáš? - Měl domácího mazlíčka.
Mazlíčka? To nás jeho "Ťapka" zachrání?
Nebyl to pes. Bylo to tohle, grifon.
"Když ho zavolám v rodné řeči lesních elfů"
"s kterými přebýva, přiletí na pomoc."
Vidíš? Jeho mazlíček ho dokáže najít.
Brzdi, brzdi. Přivoláme grifona v řeči lesních elfů
abychom našli 125 let starého člověka, který ani nemusí být naživu?
To je náš plán?
A ty snad víš jak přivolat grifona v řeči lesních elfů?
Samozřejmě
To je celé?
Fungovalo to?
Vypadá to, že ne.
To vypadá na něco velkého.
Tak jo... Puťa puťá, kamarádíčku.
Pojď pěkně k Hejkalovi.
No teda!
- Jarede! Jarede! - Simone, buď opatrný!
Ano, ano, ano! Najděte Arthura Spiderwicka. Přineste mu tu knihu.
To je váš odvoz. Teď už běžte. Jděte, jděte, jděte!
Cože? Ty chceš, abychom vlezli na to zvíře?
On není zvíře. Je to pták.
Přerostlý pták!
To nepřipadá v úvahu, že...
To je v pořádku, klid. Všechno je v pořádku.
Správný mazel.
Pospěšte si! Na co čekáte? Nasedejte!
Můj bože, to je on.
Arthur Spiderwick.
On žije.
- Jak se dostaneme domů? - Arthur Spiderwick?
Díky bohu, že jsme vás našli.
Ani nevíte, čím jsme si prošli.
- Promiň, my se známe? - Moc ne.
Lucinda, vaše dcera, naše prateta, to ona nás poslala.
Lucy? Ale jí je teprve šest a půl.
Ne. Je jí 86,5
To je nesmysl. Byl jsem s ní dnes ráno.
Nebo to bylo včera?
Ne, to bylo před 80 lety!
Poslouchejte, musíte mi věřit. Jste můj praprastrýc.
Pomozte mi lidi.
Lidičky?
Co se děje? Co se jim stalo?
Sylfy.
Jejich zpěv musel změnit mé vnímáni času.
To ony dělají.
Říkáš, že Lucy je teď stará?
To pak znamená, že má žena je...
Proboha, co jsem to udělal?
Podívejte, vážně mě to všechno mrzí,
ale musíte nám pomoct. Našel jsem vaši knihu.
Příručku? Ne! Ne, ne teď a tady.
Neposlouchej je.
Pojď za mnou.
Sem! Vlez pod to! Rychle, dokud jsou zabrané do něčeho jiného.
Dej mi tu knihu, tu knihu.
Polní průvodce.
Neměl jsi tu knihu nikdy číst a
vynášet ji ven z kruhu.
Já vím. Já vím, ale přinesl jsem ji, abyste ji mohl zničit.
Zničit?
To ne. Zbláznil ses?
Odhalil jsem všechna jejich tajemství
a tato kniha je toho důkazem. Je to můj život.
Je vám 125 let! Váš život skončil!
A vaše dcera strávila celý život bez otce,
to vše kvůli jediné knize.
Nikdy mě nenapadlo, že to co jsem se dozvěděl
by mohlo vést až k tomuhle.
Podívejte, taky znám věci, které bych radši neznal,
ale s tím se nedá nic dělat.
Jednu věc vím ale jistě. Musíte zničit tu knihu.
- Co je tohle? - Co?
- Co se stalo? - Kde je má kniha?
- Co je tohle? - Náprstníček vyměnil stránky.
Ale skutečná kniha je pořád uvnitř kruhu. Je v bezpečí.
- Ne, k těm stránkám se dostal Mulgarath. - Cože?
- Zlomí kouzlo kruhu hned jak... - ...jak výjde Měsíc, já vím.
To je v době, kdy se bude vracet máma z práce. Musím zpátky.
Ne! Nenechají tě odejít.
Nechají tě tu ze stejného důvodu jako mě.
Víme toho příliš mnoho.
Tak co ale uděláme? Prosím, musíte nám pomoct!
Jestli jsem tak starý jak říkáš, tak vám mimo tento háj moc nepomohu.
Poslední věc, co jsem řekl mámě bylo "nenávidím tě".
Poslouchej synu.
Kluk, co si dal tu práci mě najít
mou pomoc nepotřebuje.
Mulgarath chce moc, která přichází s vědomostmi.
Ty ty vědomosti máš.
Ty jsi teď ta kniha.
Musíte odsud okamžitě pryč.
Ano!
Myslím, že dokážu odvést jejich pozornost.
Na mé znamení utíkej ke svému bratrovi a sestře.
Na útěk budete mít jen chvíli.
- Ale... - Čekej na mé znamení.
Ale...
Tady! Tady! Mám polního průvodce!
Chcete ho? Ano, tady!
Pojďte si pro něj! Může být v bezpečí přímo tady u vás.
Teď!
Ano, Byrone! Ano!
Dostaň je v pořádku domů!
Dělejte, přemožte to! Dělejte!
Do pytle! Začali rozprašovat ten lektvar.
To ne. To je máma.
- Mami! Ne! Otoč to! - Jeď pryč!
Zastav!
Co?
- Mami, posuň se! - Co to děláš?
Mallory, řiď! Zajeď s autem dovnitř toho kruhu!
- Jeď, jeď! - Ty to auto řídit nebudeš!
Zastav! Mallory, zastav!
Ještě, že tak.
Mohl by mně prosím někdo vysvětlit o co tady jde?
- Jarede, co teď? - Budeme chránit dům.
- Simone, ta šalvěj v květináčích. - Já vím, já vím.
- Pověs ji do oken! - Jdu na to.
Mallory, běž nahoru a přines všechnu Lucindinu sůl.
- Všechnu? - Jo!
- Dobře, dobře. - Náprstníčku!
- Jarede! - Náprstníčku!
Kouzlo kruhu bude brzo zlomené! Prosím, vylez!
Jarede! Jarede! O co tu jde?
- Mami, musíš mi věřit, jasné? - Ne! Ne!
Ještě jedno slovo o vílách a skřetech a přísahám, že...
Já vím, skřeti. Ale já tu knihu schoval. Nikdy ji nenajdou.
Teda doufám. Ledaže...
Proč tak vyvádí? Já bych měl být ten, kdo křičí.
Kruh bude brzo prolomen!
Mami, ne! On není ten problém.
To oni.
Pojďte sem! Pojďte sem!
Musíme chránit dům. Rozumíš?
Pospíchejte, pospíchejte! Ucpěte každý otvor!
Tak jo, obyvák máme!
- Simone, postarej se o hudební místnost! - Jo, jo, jdu na to!
Ocel, řeže a pálí.
Dobře, že jsme Newyorčani.
Počkat, počkat, už je to tady. Už je to tady.
Kouzlo kruhu je prolomeno,
Kouzlo kruhu je prolomeno.
Je po kruhu! Do útoku!
Okna a dveře jsou zabezpečené.
Lezte dolů. Dolů! Dolů!
Proražte to! Proražte to! Dělejte!
Zbytek nahoru! Navrch, navrch!
Běžte vy ropuchy! Běžte! Najděte tu knihu!
Kam se poděli?
Fungovalo to?
Dělej, Jarede! Dělej! Jdeme! Jdeme!
Běž odtamtud, Jarede! Pojď!
Běžte, běžte, běžte! Utíkejte!
Dejte ji sem! Dejte ji sem!
- Simone, vem si na starost zadní dveře! - Už letím!
Mallory, pomoz mi!
Dlouho to nevydrží.
Pomozte mi.
Dělejte! Vlezte tam! Kam se poděli?
Kde jsou? Kde jsou? Pojďme je najít.
Ty tam, běž doleva, Ty, doprava.
Rozdělte se, rozdělte se.
Ano, tak!
Počkat. Počkat.
Do pr...
Jsi v pořádku?
- Fungovalo to. - Jo.
Kniha v pořádku?
Ano. To se povedlo, Náprstníčku.
Díky bohu.
Co to je?
Pojďte.
Tati?
Co se stalo?
Richarde?
- Co tu děláš? - Co se děje?
Čím začneme?
Asi tímto.
Co to je? Ukaž mi to.
Ne!
Ne, dokud mně neřekneš, co jsi chtěl.
Cože?
Naposled, když jsme si volali jsi mi řekl, že až se příště uvidíme,
musíš mi něco říct.
Tak co to je?
Podívej se mi do očí a řekni mi to.
Chci slyšet, jak to říkáš.
Já...
chtěl jsem ti jen říct, že tě mám rád.
Ukaž mi to.
Jarede.
Špatná odpověď.
- Jarede! - Běžte dál! Běžte dál!
Cos to udělal?
- To není táta! - Cože?
Proboha!
A teď mi dej tu knihu!
Utíkej, Jarede!
Dej sem tu knihu! Dej sem tu knihu!
Dej si zpátečku!
Náprstníčku!
Dej sem tu knihu!
Jarede!
Dej sem tu knihu!
Tak jo.
Okamžitě mi dej tu knihu!
- Chceš ji? - Jo.
Tak si ji vem!
Jarede! Jarede!
- Jarede, není ti nic? - Jarede, tys to dokázal.
Panebože Jarede, jsi v pořádku?
Jo! Smrt zlobrovi!
Dokázali jsme to! Poslal jsi ho přímo na mě a já ho snědl! Tomu se říká týmová práce!
Chuť pomsty je sladká!
Pořád ji mám trochu na jazyku! Je tak dobrá!
Dokázal jsem to! Já to věděl. Říkali, že na to nemám, ale já to dokázal!
- To je ta příručka. - Pojď, pomůžeme ti.
Jarede.
Promiň, že jsem ti nevěřila.
Ne, já se ti omlouvám.
- Ne, poslouchej, já... - Za to co jsem řekl, nemyslel jsem to tak...
Jarede, ty za to nemůžeš.
Je to moje chyba.
Snažila jsem se tě chránit,
ale asi jsem ti prostě měla říct pravdu.
Tvůj táta tě má rád a pokud s ním chceš zůstat, tak...
Nechci bydlet s tátou.
Nebude vadit, když zůstanu tady s tebou?
Jestli to nebude vadit?
Kdo jiný nás bude ochraňovat?
Já ti to zanesu do tvého starého pokoje.
Můj starý příteli Náprstníčku.
Můj malý andělíčku strážníčku.
Tolik jsi mi chyběl.
Kniha v bezpečí, Lucy. Kniha v bezpečí.
Ano, ano.
A kdyby tu byl můj otec, řekl by, "to se nám povedlo."
Teto Lucindo?
Myslím, že by ses měla jít na něco podívat.
Je to sen?
Ne moje dítě, není.
Dítě?
Víš kolik mně je?
Ano, vím.
Moc mě to mrzí.
Byl jsem tak uchvácený všemi těmi magickými bytostmi,
že jsem ztratil ponětí o té, kterou jsem už měl.
Ale teď už jsem procitl,
a už si to zřejmě nikdy neodpustím.
Přišel jsi, jak jsi slíbil,
takže ti odpouštím.
Moje drahá, protože kniha byla zachráněna,
sylfy mně dovolily tě navštívit,
ale nemohu tu zůstat.
Pokud bych to udělal,
vrátila by se mně všechna léta a obrátil bych se v prach.
Tak mě tentokrát vem s sebou.
Tati.
Lucy.
- Pojď se mnou. - Dobře.
Pojďme.
Létej si dokud můžeš gryfe.
Zlobra jsem slupl jak malinu. Příště můžeš být na řadě ty.
Překlad Rain King
www.titulky.com